Владислав Ходасевич
По мръкване

Превод от руски: Красимир Симеонов, —

chitanka.info

Здрачът белее. В мъгли — далнината.

На покриви билата бягат.

Розово-странни цветовете на залеза

над църковните куполи плават.

Толкова тихо и тъжно, и сладостно.

В прозорците светят пламъчета…

Звън на камбани излива се благостно…

За самотните хора аз плача…

Вечно сами и с омръзнали мъки –

също като мен е и оня,

който теши се със тъжните звуци –

зад стената — и си припява.

5 ноември 1904

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.